CIA, HOVEDKVARTERET LANGLEY, VIRGINIA
Direktør, dette er agent Vivian DeLay.
De siste ti årene har CIA vært på jakt etter Wolfgang Braun.
Kalt "Wolf".
Som kjent vet vi ikke hvordan Wolf ser ut.
Vi vet han er tidligere tysk statsborger -
- og selger radioaktivt materiale til terrorister.
Vi har fått bekreftet at de foretar en handel -
- i neste uke i Beograd.
Wolfs høyre hånd, albinoen, -
- skal selge en skitten bombe til syriske kjøpere.
BEOGRAD, SERBIA
Vi har sendt agenter for å stanse kjøperne, -
- få tak i bomben og pågripe albinoen.
- Hva kan jeg bistå med? - Du skal ta Wolf.
Vi antar at han er til stede.
- Finn ham og likvider ham. - Javel.
La dem ta albinoen, så tar du Wolf.
Hvis jeg får spørre: Hvem er vår agent på stedet?
Ethan Renner, en veteran. Han klarer den jobben.
Kjøperne er uskadeliggjort. Flott gjort, Ethan.
Flott gjort.
Stuepiken. Jeg har ekstra håndklær.
Den forkjølelsen tar livet av meg.
Hvor er du? For et griseri du har stelt i stand.
Jeg lurer på om jeg skal ringe og sykmelde meg.
Du har ikke hatt en sykedag på 32 år.
- Her er skanneren. - Takk, Yasmin.
Fyll opp på rommet -
- med de små sjampoflaskene. Jeg liker dem.
Alle er på plass.
ZOOEYS FØDSELSDAG
Unnskyld.
Godt jobba.
Zooey har fødselsdag. Jeg må ringe.
Mobiltelefoner er ikke sikre. Det er en telefonkiosk der ute.
Få se skanningen.
Jeg må ringe, men har ikke småpenger.
Kan jeg låne noen?
Jeg skal betale tilbake.
Kødd.
Den er dyr. Jeg tar et par mynter.
Jeg kommer og henter den.
Unnskyld...
Kjenner vi hverandre?
Du husker vel meg?
Karachi!
Yasmin er avslørt. Vi må gripe inn.
Ingen rører albinoen før vi vet hva som er i veska.
Vi møttes i Karachi i april i fjor.
Men da var du servitrise, så vidt jeg husker.
- Det er bekreftet. - En skitten bombe.
Sjef...
Avbryt.
Farvel, skatt.
- Hei, skatt. Det er far. - Du glemte det ikke.
- Da elsker du meg åpenbart. - Selvfølgelig.
Bevis det ved å synge bursdagssangen for meg. Høyt.
Mer enn gjerne, skatt, men jeg er på jobb.
Legg igjen beskjed etter tonen.
Greit.
Kom igjen!
Vi rykker inn!
Okay, det er langt nok.
Slipp veska.
Slipp den.
Nå.
Dytt den hit.
- Du har ikke tenkt å drepe meg? - Ikke om jeg ikke må.
Jeg gidder ikke løpe mer, din kødd.
Jeg ser du har lest journalen.
Det heter et glioblastom.
Det er hjernekreft, og den har spredt seg til lungene.
Det står ikke hvor lenge jeg har igjen.
Tre måneder. Kanskje fem.
Så det blir ingen jul i år.
Dessverre. Jeg foreslår at du ordner sakene dine.
Takk skal du ha, doktor.
Godt gjort å sikre bomben, Ethan.
Men nå som du ikke lengre er operativ...
...er vi nødt til å avslutte vårt sammarbeid.
Vi overførte pensjonen til din konto.
CIA takker for innsatsen.
Far, det står en hvit mann utenfor døren.
- Hva kan jeg gjøre for deg? - Hva gjør dere her?
- Du snakker ikke fransk? - Nei, jeg er amerikaner.
- Jeg bor her. - Hvilken etasje?
Jeg bor her.
Er det du som er eieren? Så hyggelig å møte deg.
Hils på han som eier leiligheten.
Det er min kone, Teresa, og min sønn, Abbate.
Min datter Sumia er gravid.
Det er slektninger fra Mali. De skal bo hos min bror i Saint-Denis.
- Kjenner du Saint-Denis? - Jeg kjenner ingen San Denise.
- Hva gjør dere her? - Vi hadde ikke noe sted å bo.
Og det var flaks for deg. Onde ånder tar bolig i tomme hus.
- Men nå er jeg her igjen. - Og det er en stor glede!
- Jeg heter Jules. - Ethan.
Hvor er sakene mine?
Jeg holder på å male rommet. Min kone liker så godt glade farger.
Er gul greit for deg? Det er ikke noe problem.
Jo, Jules, det er et problem.
De kan dessverre ikke gjøre noe før 13. april.
- Det er flere måneder til. - Loven beskytter de husløse.
Da kaster jeg dem på dør selv.
Det er ikke så lurt. Da får du fengsel for å bryte loven.
Får jeg fengsel? Hva skal jeg gjøre da?
Vent på våren. Som biene, blomstene, jentene og guttene.
Det sa du ikke.
Ethan! Ethan!
Jeg må snakke med faren din.
La meg snakke ferdig.
- Beklager, Ethan. - Vi må snakke sammen uforstyrret.
Vi har ikke rørt sakene dine.
Det har jeg ikke sagt heller.
Men det er på tide at vi to blir bedre kjent.
Du har ikke slått deg ned i huset til en tilfeldig mann.
Helt i orden, Ethan. Vi flytter med en gang.
Gå ut, Sumia.
Hvor vil dere dra hen med en gravid jente?
Jeg vet ikke, men vi flytter nå.
Sett deg ned.
Dere trenger ikke reise ennå. Ikke før datteren din har født.
- Men her gjelder mine regler. - Jeg er stor tilhenger av regler.
Regel nummer 1: Ingen kommer inn hit igjen.
- Absolutt ingen. - Jeg lager et større skilt.
Gjør det. Regel nummer 2: Du gjør alltid som jeg sier.
- Uten å stille spørsmål. - Selvsagt.
Og regel nummer 3:
- Du maler aldri rommet mitt mer. - Liker du ikke fargen?
Jeg sa til min kone at gul ikke er en mannefarge.
Det er det det ikke er.
- Har du også en datter? - Ja.
Som Sumia.
Okay, ikke mer gult.
- Det er Christine. - Tina, det er meg.
Jeg er her i byen.
Jeg sitter i møte, så jeg kan ikke prate nå.
Jeg ringer ikke for å prate. Jeg vil treffe deg.
Jeg er fryktelig opptatt, så hvis ikke det er viktig...
Jeg har noen juridiske papirer du må se på før jeg reiser.
Hvorfor?
- Skal du gifte deg? - Nei. Skal du?
Nei. Ikke i dag.
La oss møtes utenfor.
Okay. Vi ses.
- Hva gjør vi egentlig her? - Jeg ville gjerne treffe deg.
Hva med datteren vår? Vil du treffe henne også?
Ja. Ja.
Jeg har opprettet et skolefond for henne.
- Hvorfor plutselig så interessert? - Det er ikke plutselig.
Jeg la igjen beskjed til henne på fødselsdagen.
Og nå går det et år før hun hører fra deg igjen.
- Jeg holder på å dø, Tina. - Tror du dette er lett for meg?
Nei, jeg...
Jeg er syk.
Jeg holder på å dø.
Beklager ventetiden, -
- men testamentet må underskrives både på fransk og engelsk.
Zooey skal ikke vite det. I hvert fall ikke her og nå.
Kom inn.
Du bor pent.
Leiligheten... Den er finere enn før.
Ikke se for nøye etter. Den detter fra hverandre.
Jeg vet jeg sviktet deg og Zooey.
Jeg vil se henne før jeg dør.
Lov meg en ting.
Du får se henne på en betingelse.
Har du sluttet? Har du sluttet å arbeide for dem?
- Ja. - Lover du?
Ja. Jeg har gått glipp av så mye.
Jeg burde sluttet for lenge siden.
Jeg har planlagt hele dagen. Først...
Nei. Hun har egne planer. Du får bare prøve å henge med.
Hei, skatt.
Hei, Zooey.
Hvordan har du det?
- Fint. Hva med deg? - Jeg har det fint.
- Mor, jeg klarer meg. - Da ses vi hjemme halv ni.
- Hva gjør vi nå? - Skal jeg lage mat?
Flott.
Skal jeg kalle deg "far" eller bare "Ethan"?
"Far" liker jeg.
- Vårt faste sted etter skolen? - Jeg visste ikke vi hadde det.
Karusellen. Husker du den?
Dette er ikke nødvendig, Ethan.
- Du vil vel gjøre skaden godt igjen. - Det var derfor jeg flyttet hit.
Jeg er ikke sint på deg. Du trenger ikke forsvare deg.
Kom, Zoe, så drar vi på kafé.
- Hugh, det er Ethan. - Hvem?
- Jeg er Zooeys far. - Morn.
Fint å møte deg, Ethan. Mr. Renner.
Unnskyld. Jeg blir litt nervøs -
- når jeg møter amerikanske cowboyer.
- Han er eldre enn deg. - Ja. Er det noe galt i det?
- Da jeg var ung... - Var du slett ikke som Hugh.
Jeg vet jeg sikkert virker latterlig.
Har du lyst til å sykle hjem på denne?
- Er den til meg? - Ja.
- Den er veldig lilla. - Det er jo yndlingsfargen din.
Da jeg var ni år. Jeg tar banen med venner.
Ses vi til kveldsmat?
Zooey?
Ses vi til kveldsmat?
Er disse gode?
- De er ferske. - Skal de bare dampes?
Husk å legge dem i melk først.
- Melk? - Hvis du vil steke dem.
Så langt har jeg ikke tenkt.
Jeg liker en mann som ikke later som om han kan lage mat.
- Da har du funnet den rette. - Ja.
Det tror jeg jeg har.
Jeg leger tunfisken i melk og steker den til datteren min.
Så det er Zooeys lykkedag.
- Hva sa du du het? - Du kan kalle meg Vivi.
Gleder meg, Vivi, men jeg er ikke interessert.
Skal vi snakke sammen?
Jeg fikk det av min kone.
Kom, chéri, så kjører vi en tur.
Okay, men jeg vil ha med sykkelen.
Jeg vil ha med sykkelen.
Hvem arbeider du for?
- For CIAs direktør. - Jeg ferdes ikke i så høye luftlag.
Serbia var min aksjon. Jeg lette etter Wolf.
Vi antar han var på hotellet, og jeg tror du så ham.
Og hvis du ser ham igjen, kan du sikkert kjenne ham igjen.
- Du skal jobbe for meg. - Glem det. Jeg har andre planer.
Fortjener ikke Zooey å ha faren sin lenger enn noen få måneder?
Det var nære på.
Som lønn for strevet kan jeg gi deg et eksperimentelt legemiddel.
Interessert? Det kan forlenge livet ditt.
Hvor er pakningsvedlegget? Altså testresultatene.
- Hvorfor har jeg ikke hørt om det? - Du var ikke verd å behandle.
Nå føler jeg meg virkelig satt pris på.
- Du er det nå. - Hvorfor det?
Fordi du er syk, og døde menn har ikke noe å tape.
Jeg har adgang til mange ting, men bare du kan skaffe meg Wolf.
Din oppgave er å finne ham og drepe ham.
Så jeg kjøper tilbake livet ved å drepe for deg?
Når ble du så selvrettferdig?
Jeg vil bare være sikker på at vi snakker om samme sak her, drap.
Der inne bor en mann som arbeider for Wolfs revisor. Du begynner nå.
- Jeg har en fisk jeg skal steke. - Du rekker fint hjem til middag.
Spørsmålet er:
Vil du ha sykkelen din tilbake?
Det er veldig mye folk her. En lyddemper ville...
... vært praktisk.
- Hvor mange snakker vi om? - En.
- Mei de ned. - Ja, det er vel poenget.
- Ja? - Slipp meg inn.
Granat!
Han lurte oss med en dørstopper!
Flott gjort av en løsarbeider.
Du sa det var en. Ikke fem!
Men jeg sa du skulle la den unge mannen med barten leve.
Hva kaller du han der?
- Middelaldrende. - Si hvor gammel du er.
Jeg prøver å redde deg. Si hvor gammel du er.
Jeg er 32.
Middelaldrende.
Dette her...
... er en ung mann med bart.
- Nei, fippskjegg. - En bart med skjeggstubb.
- Det er et fippskjegg. - Mener du det?
Dette er en bart. Han har fippskjegg.
- Han er bare ubarbert. - Det er et fippskjegg.
I ditt århundre, bestefar? Det er en bart.
Hva med alle de andre?
- Hvem er de? - Aner ikke.
- Og det plager deg ikke? - Niks.
Jeg pleier å sjekke at jeg dreper den rette.
Det er derfor du ikke ferdes i mine luftlag. Fippskjegg!
Jeg leter etter revisoren. Når er han tilbake i Paris?
Jeg aner ikke. Jeg sverger.
- Drep ham. - Jeg kan få ham på gli.
Han visste det ikke.
Har du i det heletatt en linje som ikke kan krysses?
Jeg vil ha mer i lønn.
Datteren min skal arve mer enn den usle pensjonen.
Vi sier 25, men det blir for et halvt dusin mord.
Et halvt dusin? Da er jeg jo snart i mål.
Vi må alle spenne inn livremmen.
Ikke ta det personlig, Viv, men du er ikke min type.
Jeg er alles type.
- Er du sikker på at det virker? - Nei.
Men hvis du ikke prøver er du død om to måneder.
50 000, ikke 25.
Og de tre der oppe teller med.
Og så vil jeg ha en livsforsikring på 1 million dollar.
Kjøp eller løp.
Jeg kjøper.
Det er en fin pakkeløsning.
Så gjør det.
Pust, Ethan.
Det virker fort som morfin.
På den ene eller andre måten...
... skal jeg nok gjøre deg tilfreds.
Husk å legge fisken i melk.
Du lovte å få med sykkelen.
Zooey?!
- Zooey, alt i orden? - Nei, det er det ikke!
Se på meg. Det ser jo forferdelig ut.
Mener du håret?
Nei. Jo, håret!
Det ser faen meg ut som en høysåte.
Det ser... tøft ut.
Mener du det? Kan jeg gå sånn på skoleballet?
- Det ville vært teit å gå uten. - Er det liksom morsomt?
Syns du virkelig det er nå du skal fleipe?
- Kanskje vi kan fikse håret ditt. - Kan du fikse dette?
Du kunne vaske det og sove på det.
Da er det sikkert normalt igjen i morgen. Kanskje.
- Tror du det? - Ja. Nå lager jeg mat.
Ikke tilby å lage middag hvis du skal komme tre timer for sent.
Unnskyld, men jeg...
Kutt ut. Det var idiotisk å tro at jeg kunne stole på deg.
Jeg ville be deg passe Zooey mens jeg dro til London.
Bare dra. Jeg mener det. Det fikser jeg.
Du fikser ikke engang middag. Hvordan takler du en tenåring?
Jeg har akkurat ridd av en storm. Håret hennes.
Jeg må dra i morgen tidlig. Jeg ringer etter en barnevakt.
Jeg ble forsinket fordi jeg fant en lege som kan hjelpe meg.
Det fins et eksperimentelt serum hun vil prøve på meg.
Eksperimentelt? Hva skal det bety?
At jeg kanskje kan få litt mer tid med deg og Zooey.
Du skulle ha ringt, -
- for jeg hadde lyst til å ta livet av deg.
Kan vi ikke slutte å krangle -
- og snakke om å drepe folk? Meg.
Så kan jeg... tilberede denne tunfisken.
Tunfisk? Tunfisk.
Fullt av kvikksølv. Glem det.
Du reparerer døren, hva?
Det var en feiltagelse.
Du har ikke engang vært her et døgn.
Jeg håper du ligger bra nok på sofaen.
Bedre enn en feltseng i Karachi.
Trenger du noe å sove på?
Ja, jeg trenger det akkurat nå.
Du er ikke sann.
- Jeg viste du ville ringe. - Hva har du gitt meg?
- Så du kommer ikke? - Nei, jeg er svimmel.
Det svimler for meg...
- Les manualen. - Vent, jeg hallusinerer...
Drikk et glass vodka. Vodka tar brodden av det.
Alt i orden?
Ja.
Jeg fant ikke vodkaen med en gang.
Ring hvis det er noe. Bare en tidssone skiller Paris og London.
- Du kan ringe meg også. - Glad i deg!
Jeg er tilbake om et par dager. Faren din har en liste.
En lang liste. "Vaskepulver til svart tøy"?
Zooey, det er frokost.
Snu deg etter meg. Kom igjen.
Bare en eneste gang.
Jenta si.
Zooey!
Hva er det?
- Det er... - Hva?
Hva er det, Ethan?
Det er veldig rødt.
"Vivi". Skal du ikke ta den?
- Å, det er bare sjefen. - Var det hun som ringte i natt?
Vi snakker ofte sammen, fordi vi selger internasjonalt.
Det er alltid kontortid et eller annet sted.
Nå har vi altså tre dager å slå i hjel.
- Hva gjør du? - Det kalles en ringetone.
Jeg gir deg min. Så kan vi kanskje prate mer enn en gang i året.
Sånn. Velkommen til dette århundret.
Zooey!
Skal du ikke sykle til skolen?
- Tror du Hugh liker håret mitt? - Ja, det tror jeg.
- Tror du han syns det er herlig? - Ja, hvis han er glad i deg.
- Så du syns ikke det er herlig? - Nei...
Jeg mener, jo, Zooey. Jeg syns det er helt herlig.
Genialt.
Du blåser altså i regelen om to døgn mellom hvert drap?
- Du har bare tre dager igjen. - Jeg setter meg ikke inn i bilen din.
Ikke før jeg får spurt en lege om de greiene du ga meg.
- Jeg sa jo det er helt fint. - Ikke faen om det er.
Det står i manualen, hvis du gadd å lese den, -
- at hvis jeg ikke holder lav puls virker det hallusinogent.
- Så hold lav puls. - Ikke lett, med denne jobben.
Sett deg inn i bilen.
Finn den italienske revisoren som fører regnskap for albinoen.
Hvordan finner jeg ham?
Gjennom denne mannen, Mitat Yilmaz.
Han driver limousinutleie, som albinoen bruker.
Han vil føre deg til revisoren.
Bli kvitt sykkelen, Ethan.
- Og kjøp deg en dress. - Hvorfor det?
Har hesten din løpt fra deg?
Han kommer rett fra Brokeback Mountain.
Du er vel klar over at vi er et luksusfirma?
- Hvordan har du hørt om oss? - Av en albino.
Sa han også at vi yter diskret luksus?
Han sa jeg ikke skulle snakke med tjenerne, bare med sjefen.
Vi er ikke tjenere, okay? Vi er visesalgsdirektører.
Han er helt ko-ko, hehe.
Dere er bare en haug møkk.
- Hva betyr "møkk"? - Dritt, tror jeg.
Hør her, din kødd. Din lille dritt.
Du er ingenting, og du får aldri møte sjefen.
Om forlatelse. Jeg har hatt et par fæle netter på grunn av jetlag.
Vi kom skjevt ut. Det er min feil.
Kan vi ta det forfra?
La oss ta det forfra.
Jeg begynner å lure på om man kan se Eiffeltårnet fra... -
- hvor som helst i denne byen.
Det er veldig uforskammet å sette seg bak mitt skrivebord.
- Hva heter du? - Har navn noe å si?
- Jeg dreper nødig en ukjent. - Hvorfor vil du drepe meg, Mitat?
- Du sitter i min stol. - Jeg bare venter på deg.
Er det albinoen som har sendt deg? Det svinet. Jeg har alltid vært lojal.
- Er det døtrene dine? - Våg ikke å se på dem!
Sett deg. Jeg har en søt tenåringsdatter selv.
Oss fedre mellom, har døtrene dine noen gang -
- låst seg inne på rommet, klippet seg -
- og farget håret rødt? Gått med parykk og sånn?
Aldri.
Jeg visste det. Nå er jeg ille ute.
Så albinoen har ikke bedt deg drepe meg?
Hvem er du da?
Ethan. Kom.
Mannen og jeg skal snakke sammen på badet. Vi vil ikke bli forstyrret.
Regel nummer 2: Alltid gjøre som du sier.
- Riktig. - Er han en av de slemme?
- Noe i den stilen. - Og du er en av de snille?
Du er visst profesjonell. Hvorfor har jeg aldri sett deg før?
Jeg har vært bortreist i fem år.
Hva kan være så viktig at du var borte fra datteren din så lenge?
Jeg er bare ikke så flink til å skille arbeid og familieliv.
Når jeg kommer hjem, -
- legger jeg arbeidet og likvideringene på hyllen.
Det var feil av meg å reise.
Hver dag følger jeg jentene på skolen, og alle møtes til middag.
Hurra for det. Da vil du neppe komme for sent til middag i kveld.
Når kommer revisoren til Paris?
Hvem var det han var igjen?
Du snakker med mrs. Driskal. Få snakke med Zooeys far.
- Det er meg. Alt i orden? - Zooey har det fint.
Men vi er nødt til å drøfte oppførselen hennes.
- Jeg er på vei. - Skynd deg.
Vi skal på skolen.
Som jeg har sagt til Zooey, viser alle undersøkelser -
- at vold i populærkulturen forsterker aggresjon.
Zooeys mor har oppdratt henne som pasifist.
Å slå en medelev i ansiktet er ikke akkurat en fredsom reaksjon.
Med flat hånd eller knyttneve?
Har det noe å si?
Det er min erfaring at sinne, frustrasjon og fornærmelse...
... gir ulike reaksjoner.
Det er viktig at du gir datteren din det klare budskapet -
- at uansett hva hun må takle her i livet, -
- så er ikke vold noen akseptabel løsning.
Jeg skal prøve.
Hadde det ikke vært så grotesk, ville det vært kjempeflaut.
Få se hånden din. Få se hånden din, Zooey.
Au, tommelen min.
Skal du slå noen med knyttet neve, må du ikke holde rundt tommelen.
Du er borte i fem år, og det er det du har å si meg?
Å gud.
- Er du muslim? - Nei. Det er sjefens bil.
- Er Vivi muslim? - Nei.
Jeg setter på telefonen. Den musikken suger.
Høres kult ut. Hvem er det?
Blåser du i hvorfor jeg sloss?
- Kan du ikke bare høre på meg? - Okay, fortell meg alt.
Jeg har en venninne som er fra Pakistan, -
- som en engelsk jente kaller "pakkis" hele tiden.
Hun la bacon i skapet hennes, så jeg slo henne.
Da gjør hun ikke det igjen.
Øyeblikk. Reservehjulet baki må ha slitt seg løs.
Jeg prøver å prate med noen her.
Beklager, skatt. Hvor var vi?
- Du slo denne jenta. - Jeg er lei for det.
Ikke vær det. Av og til er det bare sånn du kan stoppe en bølle.
- Er du ikke sint på meg? - Nei.
Jeg er stolt av at du forsvarte en venninne.
Jeg tar banen.
Og ta noe mot den hosten. Den er jævlig irriterende.
Herregud.
Vil du ikke ha en gnistrende hukommelse, Mitat?
Det er datteren min.
- Zooey? - Beklager det i stad.
Helt i orden. Jeg sier også unnskyld.
Vårt faste sted etter skolen?
Jeg gjør ferdig salgsmøtet, og så ses vi der halv fire.
Hun vil vi skal være sammen. Hva sier du nå?
Jenta trekker deg rundt i manesjen. Du må slå i bordet, ikke være snill.
Du har rett, Mitat.
Jeg har vært altfor snill.
Hvor finner jeg revisoren til albinoen?
- Hei, Zooey. - Hvor blir du av?
- Jeg sitter på sykkelen. - Glem det. Jeg stikker.
Nei, jeg er der straks.
- Gi meg fem minutter. - Okay, fem. Jeg har lekser.
Unger...
Beklager at jeg ble sint. Det er alt det med Hugh -
- og skoleballet, og så dukket du opp.
Det er nytt for oss begge. Vårt faste sted etter karusellen?
- Husker du det? - Jeg husker det godt.
Den sykkelen...
Noe galt, Ethan?
Det er bare litt influensa jeg ikke klarer å bli kvitt.
Tenk om det er noe verre?
Det er ikke noe verre.
Husker du vi drakk varm kakao i sommerhuset?
- Der kunne jeg godt slått meg ned. - Heller det enn Pittsburgh?
Heller det enn Pittsburgh.
Jeg har alle hjemmevideoene i en kasse.
Vi kunne laget mat og sett dem i kveld.
- Høres kult ut. - Fint.
Gud, jeg glemte at jeg skal til Karina i kveld.
Vi skriver fysikkoppgave. Jeg overnatter der.
- På en hverdag? - Ja. Beklager, Ethan.
Det er bare... Burde jeg ikke ringe foreldrene først?
Jo, hvis du kan russisk. Foreldrene forstår ikke noe annet.
- Bare ring mor og spør. - Det trengs ikke.
- Skal vi se video i morgen? - Selvfølgelig.
Vi ses.
Du har ringt Christina. Legg igjen beskjed.
Tina, det er meg.
Zooey og jeg kjørte karusell og drakk kakao sammen, -
- og det var hennes forslag.
Takk for alt, Tina. Du er en kjempefin mor.
Hei. Det er fint at det går så bra, men -
- hvem er den venninnen? Hun har ingen med russiske foreldre.
VI SES I TATOO GALLERY
Zooey!
Faen også.
Er det deres bil?
Pardon...
- Er det deres bil? - Nei.
Du kan regelen. Aldri bland inn familien.
Dette gjelder ikke forretninger.
Det er mer et far-til-far-tiltak.
- Vi sitter og spiser. - Mitat?
- Kjenner du den mannen? - Ja, vi jobber sammen.
- Jeg har aldri sett ham før. - Han er amerikaner.
- Okay, kom inn. - Takk for det.
- Rachelle og Sarah. - Jeg sliter litt med datteren min.
Er du vekk i fem år, må du forvente problemer. Vi kan ikke hjelpe deg.
Sikkert ikke dere, men døtrene deres vet kanskje -
- hvor en 16-åring ville gått ut en ukedag.
Hva er "Spider" for noe?
De er snille jenter. De går ikke ut.
Hva er "Spider" for noe?
- La Soirée House. - Hvordan vet dere det?!
- Det går ikke. - Datteren min er der inne.
Hører du ikke? Du kommer ikke inn.
- Hva heter du? - Zooey.
Vil du danse?
Zooey!
Det er stengt, gutter.
Stikk av.
Det er stengt, sjef.
Ethan!
Hva gjør du?
Kom, skatt.
Jeg har deg.
Hva gjør du her?
Det er mer relevant hva du gjorde i går kveld.
Noe så pinlig. De slipper meg aldri inn igjen.
Hvorfor vil du tilbake på et sånt sted?
- For å treffe venner. - Venner?
Husker du overhode hva som skjedde?
På toalettet?
Zooey! Husker du hva som skjedde på toalettet?
Karina og jeg var ferdige med oppgaven.
- Ikke faen om dere var. - Jo.
Og så fikk vi lyst til å treffe noen venner.
- Jeg tar banen til skolen. - Du tar ikke banen.
Du går ikke på skolen i det antrekket.
Nå tar du den på, og så drar vi hjem.
- Og så skal vi ha en prat. - Hvordan kommer jeg hjem?
På sykkelen. Jeg følger hakk i hæl.
- Ikke faen. - Klapp igjen, og sett deg på.
- Jeg trodde du ville prate. - Sett deg på sykkelen.
- Ellers hva? - Nå!
Jeg kan ikke sykle.
Hva slags unge kan ikke sykle?
En unge med en far som ikke var der og lærte henne det.
Faen i helvete.
- Her er det flatt. - Og så den største sykkelen, da...
Det var ikke den største sykkelen. Det er en jentesykkel.
Og det var en stor sløyfe på.
Nei, den store sløyfen satte jeg på. Hopp på.
Det er for mye folk her. Kan vi ikke finne et avsides sted?
Det er ikke så mye folk her.
Men den er lilla.
- Ja, så sannelig. Hopp på. - Hvordan sykler man?
Bare hopp på nå.
Sånn, det var halve jobben.
Nå gir jeg deg et dytt. Jeg er her.
Vær forsiktig. Den er altfor høy.
Du må ikke slippe.
Hvorfor dro du, Ethan?
Hvorfor dro du fra meg og mor?
Jeg reiste mye, og din mor og jeg...
Det er ikke lett...
Det er vanskelig å svare på.
- Har du en annen familie? - Nei, det har jeg ikke.
Har du en annen familie? En annen perfekt datter et sted?
Ville du ikke ha meg? Elsker du meg ikke?
Det er ikke noe sånt, skatt.
Hvorfor tok det så lang tid før du kom tilbake?
Jo lengre jeg var borte, jo vanskeligere var det å komme hjem.
Det var bare det. Det har ikke noe med deg å gjøre.
Ville du fortsatt vært glad i meg hvis jeg var slem?
Ja, selvfølgelig. Vær du trygg.
Jeg lyver ofte. Hele tiden, om alt mulig.
Selv når jeg ikke trenger det.
Noen ganger er det lettere enn å fortelle sannheten.
Den jenta jeg slo mobbet ikke noen venninne.
Hun la an på Hugh. Men han liker fotball bedre.
Hugh!
Så søte de er. Takk. Jeg er snart tilbake.
Ethan, oppfør deg pent.
- Går du på raves, Hugh? - Hva?
- Går du på raves? - Nei, jeg driver med idrett.
Angrepsspiller. I forrige kamp scoret jeg to mål.
- Liker du å score? - Ja, klart det.
Nei. Jo, altså, på banen.
- Men bare på banen. - Fotball.
Jeg er fra Pittsburgh. Der spiller vi ordentlig fotball.
- Å, amerikansk football. - Nei.
Ordentlig fotball.
- Flott sykkel. - Liker du den?
Det er du alene om.
Jeg kommer ikke sent hjem, Ethan.
- Hvor skal dere? - På skolen.
- Jeg skal samme veien. - Nei, det skal du ikke.
Jo, jeg skal på grønnsaktorget.
Vel, vi ses, mr. Zoe.
- Jeg liker ikke å bli kalt det. - Liker du ikke Hugh?
Jeg er selger, skatt. Det er faget mitt å se hvem folk er.
Mange venner har fedre som selger, men går ikke kledd som deg.
- Hva mener du? - De går i dress på jobben.
Jeg elsker dere!
- Har jeg ikke hjulpet deg nok? - Fortell hvor revisoren er nå.
Jeg fortalte jo det i går. Jeg trodde du var profesjonell.
Jeg er alenefar nå, og det er komplisert.
Er det min feil at din datter går amok og at du tar feil avgjørelser?
Ja, jeg tar feil avgjørelser. Du skulle vært død for lengst.
Min kone har senvakt. Jeg må hente jentene halv fem.
Jeg skal prøve å rekke det.
Lukk opp.
Jeg kommer ikke forbi speilet.
Idiot!
- Mor! - Hold opp.
Ethan! Ethan!
Mappen har kodene til kontoene til albinoen, hva?
Ikke åpne den! Låsen har en sprengladning.
Jeg kan koden til mappen. Få koden til sprengladningen.
Da dreper du meg etterpå.
Nei, men jeg torturerer deg hvis jeg må telle til tre.
En, to...
- Zooey? - Angående i kveld...
Jeg skal være hjemme til middag. Jeg lover.
- Kan jeg ringe senere? - Jeg skal lage middag til Hugh.
Bare dere to?
- En romantisk middag? - Ja. Jeg vil lage spaghettisaus.
Men jeg vet ikke hva som skal i, så du må hjelpe meg.
Et øyeblikk.
Guido, er du ekte italiener?
Er du ekte italiener? Er du født der?
Ja, i Catania på Sicilia.
Har du en oppskrift på saus?
- Saus? - Ja, saus, vet du.
- Er det kode? - Nei. Du er italiener.
Da må du kunne noe om spaghettisaus.
Ahhh, Spaghettisaus! Rød eller hvit?
- Rød eller hvit? - Rød, vegetarisk, mild.
- Vegetarisk og mild. - Jeg har akkurat det du trenger.
Jeg sitter faktisk i møte med en vaskeekte italiener.
Moren hans har en herlig oppskrift du kan få. Han heter Guido.
Hils pent på datteren min.
Hei, jeg heter Guido.
- Det tar bare et øyeblikk. - Nei! Bare ta deg evig god tid!
Her kommer mammas beste innkokte saus.
Du trenger tomater, kapers -
- og hvitløk. Hun bruker alltid tomater fra egen hage.
Har moren din egen hage? Stilig.
Hun sleit hele livet så jeg fikk gå på skole, -
- og nå har hun bare meg til å ta seg av henne.
Hva mer, Guido?
Varm litt olivenolje og knus noen fedd hvitløk.
Så flår du tomatene.
Etter ti minutter, ikke mer, tilsetter du kapers og persille.
Mors hemmelighet -
- er et glass rødvin og en teskje sukker.
Guido er en skikkelig mammadalt, hva?
Jeg syns det er søtt at han er glad i mor. Takk.
Og ikke kom hjem for tidlig.
Nei, vent! Ring henne opp igjen.
Jeg hadde tenkt å gi henne mors oppskrift på cannoli.
Kan du klokken?
Hvor er klokken ett?
Og klokken tre?
Det er to timer. Slipp mannen fri om to timer.
Guido, hvor drar du hen når guttungen slipper deg løs?
Jeg flytter hjem til mamma!
Du er sen.
Jeg er midt i en treningsøkt.
Ja, jeg... Jeg ser det.
Oppgaven er løst.
Du er ikke det spor morsom. Sitt ned.
Eller har du glemt hvorfor du kom hit?
- Champagne? - Nei takk.
Du er en amerikansk jente som hygger seg i Paris, hva?
Hvem elsker ikke Paris? Nå som albinoen er på pengelens, -
- kommer han krypende tilbake til Paris og fører oss rett til Wolf.
Når?
Snart.
Du kan ikke gå kledd sånn.
Hva er galt med hvordan jeg er kledd?
Hva bruker du, chéri? Størrelse 52?
Ja?
- Av med den. - Unnskyld?
Sko og alt. Kom igjen.
- Hva er det som skjer? - Baby.
Du lot ham slippe, ikke sant? Du gjorde ikke noe med ham!
Behold det.
Det er ikke din første gang.
- Det er det faktisk. - Hva med din datter?
Jeg var ikke til stede.
Jeg arbeidet i Afrika.
Gjorde du noe bra?
Det husker jeg ikke.
Barnet kommer!
Det er en jente.
Før barnet forlater huset for første gang.
Det er en tradisjon å gi sin velsignelse.
- Går dere? - Ja, vi holder ord.
Jammen jeg ...
Jeg har kjøpt kinesisk mat og har 100 lykkekaker.
Alt er som det skal være.
Dere behøver ikke å gå med det samme etter fødselen.
- Der er plads nok. - Der er for meget plads.
Min kone vil ha en mindre leilighet.
Kun oss og barna. Vi er glade så lenge vi er sammen.
Sumia vil navngi det Ethan.
Det er et guttenavn.
Det er navnet på en stor mann, som hjalp oss og gav oss håp.
Hun har valgt det med omhu. Navnet er perfekt.
- Hvordan gikk det? - Hugh vil på ball med meg.
Så middagen var en suksess?
Du ser pen ut. Har du det på for min skyld?
Ehhh, du skjønner... jeg måtte holde en tale.
- Kommer du på fest i morgen? - Ja, hvis du inviterer.
På takterrassen til faren til Hugh. Hughs familie er veldig kultivert.
Husk at det flyter Steelers-blod i årene dine.
Hugh gikk på en egen skole for å lære å danse da han var åtte.
Og så?
Da er han sikkert god til å danse.
- Og så? - Jeg kan ikke danse sånn.
- Nei. - Kom igjen.
- Jeg skal ikke danse. - Stå på føttene mine.
- Det er jeg for stor til. - Tull. Stå på føttene mine.
Jeg skal lære deg å danse til din mors yndlingssang.
Og så tilbake.
- Er det ikke lett? - Det er ikke så ille.
Hopp av.
Vil du gå i dress i morgen, for min skyld?
Selvfølgelig.
Mor!
Hei, skatt.
Du har ikke hostet noe etter at jeg kom hjem.
Hvordan føler du deg?
Husker du når jeg brukte å følge Zooey til skolen i første klasse?
- Hun hadde den utstoppede kaninen. - Lammet Lamby.
Riktig, lammet Lamby.
Jeg husker dagen hun aldri tok han med til skolen noe mer.
Jeg fikk ondt i magen den dagen.
Det er hva jeg føler nå.
- Som om du mistet noe. - Ja.
- Har du sagt det til henne? - Nei.
- Det må du. - Jeg vet det.
Bare fortell henne at du elsker henne.
Det vet hun.
Hun trenger å høre deg si det.
Selvfølgelig elsker jeg henne. Like høyt som jeg...
Like høyt som jeg elsker deg.
God morgen.
- Du ligger ikke på sofaen. - Nei, Tina. Jeg er ikke det.
God morgen foreldre.
Morn kjære. For en god idè.
Gi meg den appelsinjuicen.
Kjære, bare sett ned brettet. Jeg møter deg på kjøkkenet, ok?
Kom igjen! Jeg har skvist apelsinene helt selv.
Nå, er du snill.
Hva er galt mamma? Du oppfører deg skikkelig rart.
Ingenting kjære, bare kle deg ferdig så kjører jeg deg til skolen.
Kom igjen, kjør på!
Elsker deg mamma...
Elsker deg kjære.
Hva er galt med at hun ser oss?
Hva skjer når du er borte?
Ja?
Albinoen bor på Grand Hôtel.
Greit.
Jeg drar ikke noe sted.
- Du har sett meg. - Jeg er jo ikke blind.
Ikke gjør noe dumt. Døtrene dine regner med å se deg i kveld.
Det gjør din kone også.
Hvem snakket du med?
Kom igjen, fortere!
Kom igjen!
Fortere!
Slapp vi unna?
En fyr som han gir aldri opp.
Hvorfor dreper du meg ikke bare?
Fordi du er en sånn far som alltid gjør det riktige.
Pass på!
Slapp av.
Jeg har sett ham sånn før. Han er syk.
Hva gjør du?
Bare drep ham!
Nå er det ikke lenge igjen, vennen.
Drep ham, for helvete!
Drep ham!
Vivi...
Velkommen tilbake.
Du lot Wolf slippe unna igjen.
- Hvor er jeg? - Et trygt sted.
Vi har fått svar på prøvene dine. Jeg var ganske nysgjerrig selv.
Det viser seg at behandlingen har en positiv effekt på deg.
Det er min kone.
- Hallo. - Hei, hvor er du?
Jeg drar fra legen nå.
Skynt deg hjem, så vi ikke blir sene til Zooeys fest.
Greit.
Jeg vil ikke tilbringe resten av livet med å drepe for deg.
Du er snart ferdig.
Drep Wolf.
Jeg trenger en ny dress.
Du hørte hva han sa.
Planene er endret. Vi reiser i kveld.
Kjør meg til kompanjongen min. Han får meg ut av Paris.
- Det ødelegger kvelden. - Vil du prøve dem på?
- Prøv dem på nå. - Nei!
- Nå skal du smile og more deg. - Jeg hater de skoene.
Jeg ser ut som Little Miss Sunshine.
- Du ser fantastisk ut, skatt. - Nei, det gjør jeg ikke.
- Zoe. - Hugh!
- Du ser fantastisk ut. - Mener du det?
Mr. og mrs. Renner, dette er min far og mor.
- Hyggelig å se deg igjen. - Takk for invitasjonen.
- Det er Ethan, Zooeys far. - Hei. Det er min kompanjong.
Hyggelig å hilse på deg.
Og deg. Var det ikke for denne festen, ville vi aldri møttes.
God dag.
Enchanté.
Unger...
- Er det ikke kult? - Jo.
Gjør meg en tjeneste.
Bruk sunn fornuft sammen med Hugh i kveld.
Du jobber igjen.
Ja, og vi har et problem.
Var det derfor du kom tilbake til Paris?
Nei. Jeg kom for å være sammen med deg og Zooey.
Så det var altså løgn det du lovte. Da er du vel ikke syk engang.
Det er ikke løgn, Tina. Men jeg rekker ikke å forklare nå.
Hvor mange menn har vi?
Politiet er på vei.
- Er alt ok? - Nei, jeg føler meg ikke helt bra.
Jeg må ut litt...
Hvis vi går nå, rekker vi det.
Ok.
Denne festen er over.
- Du utnyttet oss. - Jeg ville aldri gjort det.
Jeg henter pengene mine, samle alle sammen.
Sperr av gaten.
Du kan i det minste se på meg.
Drep ham.
Det er bare uflaks.
Du er syk Ethan.
- Det er jo fantastisk. - Ja, det er helt vilt.
- Jeg må kaste opp. - Bli med meg.
Har du skjært deg?
Nei, bli med meg. Overlat det til noen andre.
Vær så snill, bli her.
- Zooey! - Dukk!
Kan du høre meg der inne?
Nå skal du til bunns.
Han er død.
Faen...
Spillet snur.
Nei! Bli, jævler!
Jeg må...
La være.
Jeg har ikke noe imot å drepe deg.
Du skremte mange oppe der.
Dette er min datters fest
Herregud...
Har jeg havnet i Helvete?
Er det sånn du syns det ser ut, Ethan?
Det ante meg.
Fullfør det.
Du gjør det jeg ber deg om.
Fullfør det.
Jeg er over kvoten min Vivi.
- Ethan. - Å herregud.
En drapsmann er en drapsmann. Han vil aldri forandre seg.
Jeg vet jeg ikke har gjort alt rett for deg og Zooey.
Drep han.
Jeg skulle dratt for lenge siden.
- Hva med din datter? - Jeg var ikke der.
Gjør det.
Hva slags unge kan ikke sykle?
En unge med en far som ikke var der og lærte henne det.
-Ethan. -Ethan!
Gjør det!
Du har ikke noe valg.
Jeg tror ikke det.
Min kone vil jeg skal slutte.
- Får jeg snakke med henne? - Hun kaster stein på stranden.
Vi har pause fra hverandre. Før kastet hun dem på meg.
Er alt i orden?
Ja, det går greit. Det har vært både gode og dårlige dager.
Vi har fått sagt et par ting, -
- og grått litt, men det har vært verd alt sammen.
Det er noen gaver fra meg og en pakke vi fikk levert.
Du har motoren på. Kjører du igjen?
Jeg elsker deg, Tina.
Bare ikke nok til å stoppe...
Jeg tror du tar feil, men jeg forstår.
Hvis jeg kunne si bare ett ord som ville få deg på andre tanker, ville du gitt meg sjansen da?
Det er ikke en lek.
Vi behøver ikke at være i samme rom, eller sove sammen.
Det får du lov å bestemme.
Jeg følger bare musikken. Og kommer den ikke så er det dét.
Jeg vil allerede hatt fått mer, enn jeg fortjener.
Jeg vil bare få mest mulig tid sammen med min datter og kone.
Hva er det for et ord?
Hva er det ene ordet som kan få meg på andre tanker?
Det er jul.
- Det er tre ord, Ethan. - Hei, mor.
Så godt du kom.
Kom, vi går inn. Far lager varm kakao.
Kom.
Er far en barsking?
Han har gjort en del ting.
- Tror du far blir hos oss? - Så lenge han kan, skatt.
Han er veldig glad i deg.
GOD JUL, MON CHÉRI